Hej.
LÅN
Arthur, det er Harry. Jeg har prøvet at finde dig i tre dage.
- Hvad er der i vejen? - Jeg må se dig.
- Nu, ikke? - Om en time.
- Jeg har store problemer. - Om en time.
Det giver ingen mening. De sagde, jeg brød aftalen.
- De vil ikke længere tale med mig. - Hvad kan jeg gøre ved det?
Ring til dem. Læg et par ord ind på mine vegne.
Jeg ved ikke, hvem jeg skal tale med.
Det ved jeg.
Hvorfor skulle de lytte til mig? Jeg er slet ikke med i det der.
Nej, men det var din far. Og han var vigtig for dem.
Han hjalp med at stykke det hele sammen for dem.
De taler stadig om ham, som om han var en sand helgen. Du har samme navn.
Gør du det? Jeg ved ikke, hvad jeg ellers skal gøre.
- Tak. - Glem det.
Kom med udenfor. Lad os tage en drink.
Jeg har givet dem mange år af mit liv. Det gjorde både jeg og din far.
Hvor mange venner tror du, at jeg har lige nu?
- Hvad er der? - Jeg tænkte bare.
Kan du huske fisketuren i Canada, som du, jeg og din far tog på?
- Du var vel otte år gammel. - Syv eller otte.
Du faldt overbord og kunne ikke svømme.
Din far sagde, "Det skal han hurtigt fa lært."
Du baskede rundt og lignede en druknet mus.
Men du sagde ikke en lyd. Du råbte ikke om hjælp eller noget.
Du blev bare ved at se på din far, og han rokkede sig ikke ud af stedet.
Jeg fik hurtigt fat i håret på dig og fik dig hevet om bord i båden.
Du lignede en druknet mus. Din far skraldgrinede.
Det er længe siden.
Hvad vil du have at drikke?
Vi har vodka, whisky, bourbon...
Det er min søn Steve.
- Steve, det er mr. Bishop. - Hej.
- Jeg skal bruge nogle penge. - Hvad mener du? Du fik i morges...
Jeg skal kun bruge en tusse.
Og når jeg beder om penge, føler du, hvor afhængig jeg er af dig.
Det knytter os ligesom sammen.
- Hurtig, hvad? - Han slægter sin far på.
Han siger noget.
Min far bliver sur, når jeg vil have penge, han stjæler fra andre.
Så er det godt!
Lad nu være at hidse dig op. Det kan du ikke tale.
Det var rart at møde dig. Kig endelig forbi igen.
Big Harrys venner er altid velkomne.
Jeg ved, du er nødt til at gå. Jeg beklager det der.
Glem bare det.
Jeg forstår ham ikke længere. Det er bare så...
Ring, når du ved noget.
Pas på dig selv.
Arthur Bishop?
Ekspresbrev. Anbefalet. Du skal skrive under her.
Du skal fortsætte med planen. Når som helst.
Er det det hele?
Du skal vente dernede, så venter jeg oppe på bakkedraget.
Hvordan lød hans stemme? Tonelejet?
Harry, slap af.
Ja, sikkert.
Som du selv siger: Hvis de er villige til at snakke...
Jeg parkerer lige deroppe.
Tror du ikke, at?
Hallo?
Jeg er her.
Kom, lad os snakke.
Du sagde, vi skulle snakke.
Løb op til bilen. Det er et baghold.
Jeg kan ikke.
Jeg prøver at komme ind bagved ham.
Løb.
Ah, gud.
Jeg kan ikke...
- Kom nu. - Jeg kan ikke.
Dig?
Er det enden?
Gør det, Arthur.
Det er dig eller mig.
Gør det.
Jeg tænkte nok, at det var dig.
Må jeg komme ind?
Skat, hvor er det længe siden.
Jeg lovede, jeg ikke ville gøre det. Jeg havde planlagt det hele.
Jeg går hen til døren, og der er du så.
Jeg smiler meget afmålt, som om vi sås i går.
Undskyld.
- Intet har ændret sig. - Det gør det aldrig.
Jeg tror, jeg har fattet mig igen nu.
Ved du hvad?
Jeg tror, du har tabt dig lidt.
Jeg har skrevet et brev til dig.
Jeg kunne ikke sende det.
Jeg har ikke din adresse.
Jeg flytter ret tit.
Det passer. Men jeg ved altid, når du er i nærheden.
- Telepati? - Måske.
- Hvad er der i vejen? - Jeg har været her i tre minutter,
og du har beskyldt mig for noget for hvert minut.
Jeg føler mig kun såret, når du ikke er her.
Så når jeg ser dig igen, må jeg bare såre dig til gengæld.
Har du virkelig skrevet et brev til mig?
- "Min elskede, jeg er alene igen." - Jeg kan ikke høre dig.
"Og stilheden i værelset presser sig mod mine ører, til jeg intet hører."
"Sådan lever jeg, til jeg ser dig igen."
"Og så er du her, og fortiden forsvinder, og der er kun os."
"Jeg ved, mine ord sårer dig, for du kan kun give mig øjeblikket."
"Men jeg må skrive dem nu,
for mit behov for dig må bare finde et talerør."
"Og hvad med din smerte?"
"Hvis du blot kunne lade mig fa en lille del af dens tyngde."
- Lad være at læse videre. - Kan du ikke se det?
Selv det ville være mig en trøst, når du ikke er her.
- Elskede, jeg elsker dig så højt. - Lad være. Det skal nok gå.
Baby, jeg elsker dig.
Min skat, jeg elsker dig.
Skat, lad os gå i seng.
Baby, jeg har savnet dig. Hvor er det godt, du er her. Jeg elsker dig.
Det bliver 100 mere denne gang.
Det tog lidt tid at skrive det brev.
Okay?
Ja. Det var et godt brev.
Prøv at finde på noget lignende til næste gang.
Det skal jeg nok.
Han gav sine ressourcer, sin tro og sin and til lokalsamfundet og kirken.
Hans gode gerninger trøster os, nu hvor han er borte.
Vi beder dig tage ham i dine hænder, Fader,
og vi beder dig være os til sidst en nådig dommer i det evige liv.
Primitive ritualer har altid interesseret mig såsom at stuve de døde af vejen.
Ære være Faderen, Sønnen og Helligånden.
Ære være faderen, Harry McKenna.
En ekstraordinær altmuligmand.
Pusher, alfons, tyv og brandstifter.
- Holdt du meget af ham? - Han var lige min type.
Hvad var din forbindelse til ham?
Han arbejdede for min far for længe siden.
Han troede, jeg kunne gøre ham en tjeneste.
Så din far var altså med?
Hvad med dig?
Tror du ikke, du skulle være?
Du har gang i noget.
- Du er ret skråsikker. - Jeg lever inde i mit hoved.
- Det lyder som noget, jeg har læst. - Og det gør du også.
Må jeg fa et lift hjem?
Ja da.
Hvad fejrer de?
At alt dette er mit nu.
Min far brød sig aldrig om mine venner. Og det gør jeg vist heller ikke.
Ja, jeg ringede til Sydney, Australien.
Vi har faet Det Hvide Hus.
Jeg vil gerne tale med John Lennon.
Nej, hør her. Jeg ved, at han er der.
Alt afhænger af skummet.
Ja, et nødstilfælde. Jeg må tale med ham.
Steve, Louise er i telefonen. Det lyder vigtigt. Du må nok tale med hende.
- Ja? - Det er Afghanistan.
Nej, jeg har ikke ringet til Afghanistan.
- Louise? - Er hun der?
- Nej. - Du elsker mig ikke.
- Det er jo helt hen i vejret. - Jeg tager livet af mig.
- Louise, hold nu op. - Det gør jeg.
- Jamen, så gør det! - Det gør jeg. Du er ligeglad.
- Nemlig. Jeg er ligeglad. - Okay.
Mine venner er så glade, de prøver at tage livet af sig.
Tager du med?
- Hvem er han? - En ven af familien.
- Jeg troede, du var startet. - Du skulle se på.
Lad mig se, om jeg har det hele.
Is, vin, barberblade.
- Hvor lang tid tager det? - Det ved jeg ikke.
Jo, du gør da så. Du ved alt.
Du ringede, fordi du enten ikke vil gøre det og vil have mig til at stoppe dig,
eller fordi du vil give mig skylden.
Og jeg hopper ikke på noget af det.
Så gør det bare.
Vent.
Må jeg tage lidt vin først?
Din skiderik.
Mr. Bishop?
Ellers tak.
- Du tror bare ikke på det. - Baby.
Jeg kalder dig "baby", fordi din uskyldighed er rørende.
De er rigtig skarpe, hvad?
Jeg har altid sagt, at du var modig.
Hvor længe tager det cirka?
Mr. Bishop?
- Hvor meget vejer du? - 50 kg.
To og en halv til tre timer.
Først fryser du, så bliver du søvnig.
Du er også en skiderik.
Jeg har ikke spist noget hele dagen. Hvad har du i køleskabet?
Tak.
Jeg ved, han stopper mig.
Det ved jeg, at han gør.
Jeg ved, at han føler noget.
Jeg kender dig.
Hvad? Jeg hørte dig ikke. Hvad sagde du?
Jeg sagde, at du stopper mig.
Hvis du er ligeglad med dit liv, så er jeg da også.
Du er ikke ligeglad!
Og det er du heller ikke.
Jeg fryser.
Jeg får det så koldt.
- Jeg fryser. - Psykosomatisk.
- Du har halvanden time igen. - Steve. Jeg vil altså ikke.
Hvis du skynder dig, kan du nok nå til politistationen i Malibu på et kvarter.
- Ville du have ladet stå til? - Ville du?
- Jeg så bare på. - Du har ikke svaret.
- Hvad tror du? - Det finder vi jo aldrig ud af, vel?
Lad os sige, jeg - eller vi - bare sad der og så hende tage billetten.
- Ville det have været tosset? - Snarere irrationelt.
- Er der noget galt i det? - Det betyder, du har dine egne regler.
- Det kan jeg leve med. - Virkelig?
Det kræver en særlig slags type at betale regningen for den slags liv.
Du siger, du kan leve med det, men du taler om noget, du intet aner om.
Og det gør du?
Gør jeg?
Åleglat. Når han føler sig presset, besvarer han spørgsmål med spørgsmål.
Hvad bestiller du?
Du har set for mange midnatsfilm.
Det var interessant. Tak. Måske en anden gang.
KÆMPE AKVARIUM
- Nærmeste pårørende? - Ingen.
- Nogen, vi kan underrette? - Nej.
- En bekendt? - Er du færdig, doktor?
Det er en regning. Betal hos kassereren på etagen ovenover.
Jeg foreslår, du bestiller tid hos din egen læge.
Hvis du da har en læge.
Hvad tror du, det er?
- Hvordan havde du det, før du faldt om? - Jeg var stakåndet.
Med svedige hænder?
Kvalme? Hjertebanken?
Det lyder som AAR.
Akut angst-reaktion.
Klassisk neurastenisk mønster.
Gå til lægen og fa taget nogle prøver.
Er de negative, burde du måske overveje at se en psykiater.
Tag dem her i mellemtiden. De hjælper lidt.
Du skal skrive under her.
Du var helt væk et stykke tid.
Er kassereren på første sal?
Pas på ryggen. Tak.
Venter du på mig?
Hvor længe har du været her?
Siden i går aftes ved midnatstid.
Det må være vigtigt.
Du sagde "en anden gang".
Jeg sagde "måske".
Det stemmer. Det var det, du sagde.
Kom indenfor.
Ser der sådan ud inde i dit hoved? Det må have kostet en net sum.
Prøver du stadig at lure, hvad jeg laver?
Jeg arvede rigeligt.
Det er rart at være velbeslået, ikke?
Er der noget særligt, du vil tale om?
Nej. Jeg ville bare...
Ja, det er der. Det forleden aften var ret langt ude.
- Du sagde nogle ting om det. - Og?
- Så hvad med at give nogle svar? - På hvad?
Lad os for eksempel sige, at jeg er den type,
der kan betale regningen for det, der skete.
- Hvad er resten af historien? - Hvorfor tror du, jeg kan svare på det?
- Du sagde... - Jeg sagde, du ikke vidste noget om det.
- Det betyder ikke, at jeg gør. - Det ene øjeblik er han der, det næste...
- Er tiden gået? - Der er noget, jeg er nødt til.
Må jeg komme med?
Hvad er det, du vil med mig?
- Det er utroligt. - Det holder mig årvågen.
Balance, orienteringsproblemer. Nogle gange må man tænke baglæns.
Her. Tag den.
Ikke dårligt. Hvor længe har du fløjet?
I cirka 20 sekunder.
Min far var, hvad de kalder en dommer.
Han afgjorde skænderier i "rådet", og hans ord var endegyldigt.
Det blev aldrig betvivlet.
Indtil et brushoved fra Chicago en skønne dag
ikke var enig i en af hans afgørelser og satte en pris på hans hoved.
Ham, der skød ham, var fra Topeka. Og det var det hele.
- Hvor gammel var du? - På din alder.
Måske yngre. Jeg læste stadig.
- Du synes, det er spændende, ikke? - Tager du pis?
Min far plejede at holde tingene fra mig, så de måske ikke ville smitte af på mig.
Vi talte aldrig om den slags.
Han var smuk. Problemet var bare, at jeg virkelig ville forstå det.
Han ville have, jeg også var en del af svindelnummeret.
Hvad skete der, efter de nakkede din far?
Jeg læste færdig.
- Og så? - Det var det. Så blev jeg voksen.
Sagde din far nogensinde, hvordan det hele fungerede?
Nej.
Hvad er der galt med dem? Man tror jo, de skammede sig.
Min far skammede sig ikke. Han var den bedste.
Du vandt. Du er ret ferm.
- Du spiller vist for at vinde? - Gør alle da ikke det?
Lad os spille om bedste to ud af tre.
Jeg siger dig bare, jeg er helt vild god til det.
Jamen, så hent du bolden.
Hvad sker der?
Den gamle mand er Yamoto.
Han kommer fra Japan, hvor han er ekspert.
Den anden er Kori. Meget farlig og meget hurtig.
Men han har et par nye tricks, der fornærmer den gamle stil.
Yamoto mener, de er nul og niks mod en klassisk fighter og vil bevise det.
Formalet med kampene er total koncentration og kontrol.
De slår ikke hinanden rigtigt, ellers ville en af dem være død.
Og det er ulovligt.
- Jeg troede ikke, han matte ramme ham. - Det er nok et af Koris nye tricks.
Du har intet sagt siden kampen.
- Han slog næsten ham fyren ihjel. - Mord er blot drab uden tilladelse.
Og alle dræber.
Regeringer, militæret, politiet.
Synes du, at Yamoto er en dræber?
Han er en dræber, der ikke dræber. Det er sjovt.
Reglerne betyder meget for ham.
- Er det din mening som ekspert? - Det er min mening.
- Nu ikke så snerpet. - Det er jeg ikke.
Pis med dig. Hver gang vi taler om det, sker der det samme.
Så længe vi taler om det på dine vilkår, er alt i orden.
Men hvis jeg vil spørge om noget eller vide noget specifikt,
viger du enten udenom eller smutter ud efter kaffe.
Hvad fanden foregår der?
Du presser hårdt på. Du skal være sikker på, du vil vide det.
- Det er sgu ikke barnemad. - Jeg er sikker.
Har du hørt ordet "mekaniker" om andet end det sædvanlige?
- Ja. - Hvor?
Min far sagde det. Det er en dealer. En, der giver kort.
- Ellers andet? - Ja. En snigskytte.
En lejemorder.
Og?
Så det er så det.
Er det det, du laver?
Ja, det siger sig selv.
Jeg fortæller dig det, fordi jeg nogle gange har brug for en makker.
Så behøver jeg ikke arbejde så hårdt.
Og du lader til at have anlæg for det.
Gør du det for penge?
Jeg får penge, men det er ikke motivet.
Det er mere noget med at stå udenfor det hele, helt alene.
Jeg vil lære dig alt, jeg ved.
Derefter kan du vælge, hvad du vil gøre med det.
- Er du med? - Har jeg noget valg?
Der er altid et valg.
Du har lige faet en makker.
Partner.
Nej. Peg geværet, som om den var en forlængelse af din arm.
Og hold begge øjne åbne.
Er du klar? Træk.
Det var meget bedre.
Træk.
Winchester, 300 Magnum, 10 gram.
Mundingshastighed?
Træk.
- 936 meter pr. sekund. - Sænkes ved 180 meter.
To minutter. Træk.
280 meter.
Træk.
13,5 centimeter.
280 meter, 10 gram.
12 centimeter.
Træk.
Dobbelt.
Træk.
Der er dræbere, og der er dræbere.
De har alle deres egne regler.
At slippe fra det afhænger af de regler, du har på det pågældende tidspunkt.
Dit eget lands, nogle andres lands
eller dine egne personlige regler.
Alt dette - helte.
Halvdelen af dem var dræbere.
Napoleon var. Pancho Villa. Djengis Khan.
Vores egne hjemmelavede: Billy the Kid, Jesse James, John Dillinger.
De er lige så berømte som vores rigtige, ægte helte.
- Sig ikke, at det her gør os til helte. - Det ville jeg aldrig sige.
Jeg siger bare, at folk på den gale side af loven ofte ender som helte.
Hvad er der med den der voksbold, du hele tiden klemmer?
Nogle gange skal man holde offeret. Det giver styrke.
"I aldersgruppen 45 til 64 skyldtes 10.431 dødsulykker fald."
Fald fra høje steder er meget rene.
- Hvad er det? - Din første opgave.
Jeg tager Zoo Drive-afsvinget.
Nu har de kurs vestpå.
VELKOMMEN TIL LOS ANGELES ZOO
FARE - ELEKTRISK HEGN
Der er ét kamera.
Og et til.
To kameraer til at dække hovedindgangen.
Man kan ikke komme tæt på uden at udløse alarmsystemet.
Vagterne sover på skift, så en af dem altid er vågen.
Hvad med den første?
Midnat til klokken fire om morgenen.
Vi skal bruge mere. Vi må tættere på, til vi finder noget.
Du skal leje to biler - en Ford og en Volkswagen.
Det ligner noget.
Tænd den.
Kommer over grænsen klokken 1.00.
Jeg kan aflevere den klokken 7.00 i morgen tidlig.
Hvordan?
I en fastfood-lastbil direkte hjem til dig.
Okay. Tjek varerne, når de kommer, og væk mig så. Jeg tester dem.
De har bare at være gode.
Du ved, hvor jeg er.
De må slukke for alarmen for at tage imod leveringen.
- Hvor har du lært det henne? - Det er et kneb i branchen.
Allied Plating. Det er Frank.
Min kofanger trænger til en krombelægning.
Hvis jeg kommer med den i morgen, kan jeg så hente den på lørdag?
Der er lukket om lørdagen. Det bliver først mandag eftermiddag.
Mandag er i orden. Jeg kommer med den. Tak.
Da der ingen vagt er på fabrikken om lørdagen,
kan vi lægge ligene i karrene med salpetersyre.
Vi vil gerne have, du tager dig af den her.
Så rykker vi.
Jeg tjekker dig lige for våben. Ud med dig.
- Hvad er der i vejen? - Kom ud derfra.
Hvad fanden er det?
Så er kyllingebilen her.
Karl Smart.
Læg ligene i lastbilen.
Min hund fik et fødselsdagskort i dag. Det gjorde jeg ikke. Kun min hund.
Ungerne på bakken. Hvordan kan du leve med al den støj?
Jeg ringede til politiet, men de kan intet gøre.
Far, her bliver værre for hver weekend.
Om 48 timer vil alt være opløst.
- Det var... - Hvad?
Det kunne have været så ligetil.
Men så kom han pludselig.
Den slags sker.
Men husk det næste gang.
Har du tid et øjeblik?
- Hvornår? - Nu. Jeg er hjemme.
Okay.
Jeg skal lige noget. Vi ses senere.
- Mr. Bishop er her. - Vis ham ind.
Denne vej.
Det var noget rod.
Vi vil gerne vide, hvorfor Harry McKennas søn var med.
Han arbejder med mig fra nu af.
Er det nu klogt?
Siger du, at jeg skal have din tilladelse?
Jeg vil bare vide besked. Vi kan lide at vide tingene.
En organisation overlever kun, fordi dens medlemmer
er villige til at opgive visse personlige valg til alles bedste.
Et ret demokratisk princip.
Vi overlever, fordi vi har den regel.
Hvad, du og jeg ønsker, er ikke væsentligt.
Kun reglen er vigtig.
En, der er optrænet af mig, kan være nyttig for dig.
Ingen lever evigt.
Så du tager det fulde ansvar?
Den her skal ordnes hurtigt. Rigtig hurtigt.
- Jeg klarer det som sædvanligt. - Det er der måske ikke tid til.
Det siges, han er klar til at fa munden på gled.
Det er et betydeligt problem.
Jeg er ingen skydegal cowboy. Den slags er ikke mig.
Sladrer han, kunne tingene blive komplicerede og rodede.
Det vil være skidt for mange af os.
Det kan ikke rigtig diskuteres.
Det med McKennas søn har gjort nogle af partnerne vrede.
Jeg forstår det, men de ser det kun udefra.
Et hurtigt, rent job ville gøre meget
for at bringe alt i balance igen.
- Det forstår jeg. - Det vidste jeg, du ville.
Din mand er i Napoli.
Vi har givet dig en kontakt i Rom for de ting, du nok har brug for.
ARTHUR BISHOP - 44 ÅR GAMMEL
POLITIETS ULYKKESRAPPORT
MEDICINSK HISTORIE
VANER
UDSKRIVELSESANMODNING
Godt. Du er stadig oppe.
Jeg ringede til dig ved nitiden.
Louise hentede mig, og vi... Det er godt for nerverne. Hun kan noget...
- Ingen detaljer. - Havde jeg vidst, du ville arbejde...
Du er en fri mand. Du skal bare opfylde vores makkerskabs krav.
Det betyder, at du skal være der, give kloge svar og lidt professionel snilde.
Det får du også. Så hvad er der i vejen?
- Har vi en? - Han skal bare nakkes cowboy-stil.
Forklar.
Jeg skal bare nakke ham nu, koste hvad det vil.
Det lyder ikke så sejt. Hvad vil du gøre ved det?
Jeg er for gammel til at ændre vaner. Jeg gør som sædvanlig. I Italien.
Italien? Skal jeg af sted?
Hvorfor ikke?
Steve McKenna.
Mountain View Drive.
Alder: 24
Højde: 180 cm.
Vægt: 75 kg.
Højrehåndet.
Hårfarve: lys.
Kendetegn: mindre ar på højre arm.
Interesser: piger, hippietyper,
kondition, sportsbiler
og drab.
Lige som på postkortene.
Lad os komme i gang.
Hvad er klokken?
11.47.
- Er den god? - Det er ti år siden, jeg sidst fik den.
De gør det rigtigt her. Men ikke nok til at eksportere det.
Casa dei Fiori. Den kan ikke eksporteres.
Den er ikke ringe.
Langsomt.
Tiden, du tager, er vigtig. Nyd det.
Selv det, vi gør nu.
Du må regne det nøje ud.
Ikke jage. Kend alle bevægelser.
Gennemgå det mentalt, til du ved, der ingen huller er.
Men du skal være dødsikker - eller død.
Du får ingen ekstra chancer.
- Det skal jeg prøve at huske. - Husk det. Lad være at prøve.
Dødsikker - eller død.
Værelset bliver ikke større.
Jeg tror, jeg går en tur. Er det okay med dig?
- Hvad nu? - Det ser ud til, de tager sydpå.
Vi kan følge efter ad kystvejen.
Undskyld. Vil du tage et billede af min kone og jeg?
Tak.
Det lader ikke til, han nogensinde gør det samme to gange.
Bortset fra at tilbringe fredag og lørdag nat på båden.
- En dieseleksplosion kunne være godt. - Men hvordan kommer vi tæt nok på?
Kan du dykke?
Ja da.
Godt. Jeg tager til Rom og henter noget udstyr, så er jeg tilbage i morgen aften.
Imens studerer du kortet her og især området her.
Lær strandområdet udenad, undervandsformationer, dybden osv.
Det er en aftale.
- Var det her noget, du forventede? - Man mister fordelen ude i det fri.
Er du med på det hele?
- Hvor sover vores mal? - Forreste styrbords køje.
- Hans ven? - Bagude styrbords.
- Maskinlugen? - 120 cm efter broen.
Kom. Det bliver snart lyst.
Det er et baghold.
Duk dig.
Speedbade.
- Hvordan ved de det? - Giv mig den.
Er det nogle af dine venner?
- Hvad sker der? - Dem, jeg arbejder for, sendte dem.
Forklar.
Da jeg fik dig med, fik jeg ikke lov af dem først.
Jeg brød en regel.
Det var hurtigt tænkt. Tak.
Hvor lang tid, før den eksploderer?
Cirka nu.
De er meget grundige.
Du kører.
Det er ved at blive lidt hårrejsende.
Jeg prøver lige noget.
Det burde klare dem.
En af dem havde en walkie-talkie. Han talte med nogen.
Der er de. En vejblokade. Sæt farten ned.
Når du er 200 m væk, så skift til første, som om du vil standse, men kør videre.
Stem den her imod speederen.
Spring, når jeg siger til.
Sæt den mod speederen nu.
Er du klar? Spring.
Jeg er løbet tør.
Det er jeg også.
Hvad gør vi nu? Vores ven har taget en maskinpistol.
Kom nu og lad os komme af sted.
Du kommer nok ikke tilbage de første ti år.
Det er virkelig en smuk by.
Skidt! Kom.
Brucin.
Du er død om et par minutter.
Det her vil du virkelig sætte pris på.
Det er helt farveløst, når det er opløst.
Jeg smurte det på indersiden af glasset og lod det tørre.
Da vinen ramte det, blev det opløst igen. Uden spor.
Det vil ligne et hjerteanfald.
Du sagde, at alle har et ømt punkt.
Dit var, at du ikke kunne klare dig alene.
Var det på grund af din far?
Dræbte du ham?
Jeg troede bare, han døde.
Der kan du selv se.
De sagde, hvem du skulle dræbe.
Det fik hele idéen til ikke at blive, hvad vi talte om.
Du skulle have tilladelse. Fra dem.
Jeg vil selv vælge mit offer. Dræbe, når jeg vil.
Ligesom du sagde.
Holde mig udenfor.
Se Napoli og dø.
Læser du dette, klarede jeg den ikke.
Det betyder også, du har brudt den tråd, der styrer en forsinket udløser.
Slut. Bang - du er død.
Visiontext tekster: Helle Kaiser-Nielsen
DA